Downloaded from YTS.MX
PLOVDIV 10. HEINÄKUUTA 1994
Official YIFY movies site: YTS.MX
Lechkov saa pallon ja… se on maali!
Ja vielä alle kolmessa minuutissa!
Anna olla. Tiedän, miten sitä käytetään.
Nyt saa Saksan joukkue vapista!
Ottelun viimeiset 20 minuuttia häämöttävät.
Jälleen kerran…
Ne ovat vaikeimmat minuutit…
Laura!
Hei! -Se on 2-1 meille!
Isä sekosi ja kaatoi pöydän!
Me mennään… kukkulalle. -Kiva.
No niin jätkät, mennään. Tuo änkyttää taas.
Heippa, Laura. -Heippa!
No niin, punkero.
Piti kertoa sulle, mutta se jäi kiireessä.
Voinko tulla?
Myöhästymme. Ehkä semifinaaleissa sitten.
Veli söi noissa Unkarissa!
Siellä oli herkkuja!
Käskimme unohtamaan luuserin.
Mutta se on serkkuni.
Bulgarialaiset antavat kaikkensa.
Aika on loppumassa…
Ja se oli siinä!
Bulgaria on MM-kisojen semifinaalissa!
Paras päivä ikinä!
Se on kyllä se päivä, kun harrastat seksiä.
Tiedät siitä siis kaiken. -Kyllä.
Se yksi sairaanhoitaja…
Kukaan ei usko siihen. -Tiedän.
Luulin, että valitsisit Lauran. -Teidänhän piti tehdä se.
Minkä takia? Laura ei halua seksiä ennen kuin se on 18.
Lopeta! Me neljä kokoonnutaan nyt viimeistä kertaa,
koska me ei ehkä tavata enää.
No tavataanhan! -Lähdettekö te kaikki pois?
Tehdään sitten diili. Jos me ei enää koskaan tavattaisi…
Johon kukaan ei usko.
Jos me ei enää tavata ennen kuin ollaan täytetty 30 tai 40…
Tavataan sitten täällä… -25 vuoden päästä.
Me ollaan silloin vanhuksia. Ei me päästä tänne ylös.
Me nähdään täällä 25 vuoden päästä. -Jos meillä ei ole Alzheimeria.
Se on sitten diili.
Yks, kaks, kolme!
PLOVDIV 2019
Punkero?
Hei, punkero!
Punkero! -Nyt kyllä erehdyt.
Anteeksi, oma moka. Älä vaan luule minua…
On jo aikakin, että myönnät.
Luulin, ettei kukaan muu tulisi.
Pelkään pahoin, etten tiedä, mistä puhutte.
Minun piti tavata paljon nuorempi tyyppi.
Melkoinen yhteensattuma, sanoisin samaa sinusta.
Deyan?
Vicky?
Hetkinen, mistä tiedän, että se olet sinä?
Ihmiset tuntevat minut TV:stä.
TV:stäkö? -Lakkaa esittämästä.
Mistä tiedän, ettette ole fanejani?
Niinkö? -Sitä minä juuri kysynkin.
Hei, Diddy!
No, joo…
Odotinkin tämän olevan vähän outoa.
Siitä on monta vuotta, se on normaalia.
Mitä me teemme nyt?
Missä Punkero on? Tämä oli hänen ideansa.
Minä järjestin tämän tapaamisen. -Ei, se oli hän.
Perustin ryhmän Facebookissa. -Hetkinen.
Muistatko, kuinka ennustin meidän sekoavan? Se kävi toteen.
Tässä hän on. Asuu vielä Plovdivissa. Ei profiilikuvaa.
Ei ole syönyt itseään hengiltä.
Miten ihmeessä tienaat tuolla leipäsi?
Miksi en tienaisi?
Se on tässä, eikö?
On kai. -On se.
Mikä nyt on? -Mitä?
Miksi me piileksimme? -Odottakaa.
Eikö tuo olekin hän?
Hän näyttää vähän… -Sen serkulta. Mutta se ei ole hän.
Eikö muka? -Varmastiko?
Ei se ole hän.
Mikä se on? -Häätökirje.
Punkero!
Hei. -Huomenta!
Me etsimme Punkeroa.
Kuinka monesti olenkaan pyytänyt lopettamaan tuon!
Sinäkö se olet?
Kyllä, se on Punkero! -Mahtavaa!
Katsokaa häntä nyt!
Olet niin tikissä. -Emme kutsu sinua enää Punkeroksi.
Kutsukaa minua miksi vain.
Hän ei ole enää Punkero! -Tulkaa sisään!
Luulin, että kukaan ei muistaisi tapaamistamme.
En olisi tunnistanut sinua ilman Facebookia.
Mutta sinä tunnistit minut. -Alex.
Tulimme ulkomailta ja ilmoitimme sinulle siitä.
Minä tulin Sofiasta ja jätin väliin lomani!
Oliko mies serkkusi?
Selvä.
Liittyykö hän tähän?
Anteeksi, että tein teille oharit.
Ei vaan tee mieli olla tällaisissa mukana.
Sen idiootinko vuoksi?
Kyllä…
Hän haluaa taloni.
Hän omistaa sen jo käytännössä.
Tarkoitatko tätä taloa? Sehän on lapsuudenkotisi.
Se oli meidänkin lapsuudenkotimme!
Eihän sillä ole merkitystä, mutta… Tukin suuni.
Pahoittelut vielä, että jouduitte tarpomaan tänne saakka.
Alex.
Minulla oli mukavaa, Vanya.
Se on Tanya! -Tietenkin!
Tanya.
Kuule, nyt kun lähden Tadžikistaniin tai Kirgisiaan… Mikä se olikaan?
Onko sitä sarjaa jo katsottu siellä?
Uzbekistanissa joo. Onko siellä joku…
Minua ei siis tunneta siellä?
Odota hetki.
Kenelle muka esiinnyn?
Bulgarialaisille? Ravintolassa?
Selvä, otan sen vastaan.
Tästä ei sitten hiiskuta kenellekään, onko selvä?
Uzbekistan, joo. Huippujen huippu! No niin, heippa.
Kone on tietenkin autopilotilla.
Ohjaamo oli viimeksi pieni.
Entä kuljettaja?
Yskiikö hän vielä? En vienyt häntä lääkärille.
Sovit sen tapaamisen itse, vieläpä kysymättä…
On muitakin huolia kuin sieppaus- ja lunnasvakuutus.
Sano "miau".
Miten niin kukaan ei sieppaisi minua!
Hän on minun vastuullani. -"Hau!"
Soitan takaisin.
Soitan sitten.
Minun täytyy mennä.
Tämä on tosi outoa.
Yllätyin, että Tashkentissä on lentokenttä.
Tosi hauskaa.
Seuraava.
Voi Luoja.
Matkatavarani!
Talon takaisin saaminen ei tule olemaan helppoa.
Punkeron serkku… Täytyy lopettaa tuon nimen käyttö.
Se luuseri Branimir ei ole enää mikään luuseri.
Hänen osakkeensa ovat nousseet.
Monet keskustan liikkeet ovat hänen omaisuuttaan.
Oli miten oli, hän käy niissä tarkistuskierroksella joka aamu.
Se tuomari tunaroi kyllä kaiken. -Hän oli epäreilu.
Hyvää huomenta!
Tervetuloa kaupunkiin! Mikä tuo sinut tänne?
Kävisikö pieni hauskanpito? Zhoro, tule tänne!
Tunnetko hänet? -Kuka hän on?
Hän on se tyyppi… Kuka olitkaan?
Hän on Ivan. -En ole Ivan.
Hän ei ole Ivan. -Ei. Hän on Andrey!
En ole Andrey. -Kuka sitten olet?
Olen Angel Damyanov. -Angel Damyanov!
Angel Damyanov! Ota kuva meidän kanssa.
No niin! Ota kuva.
Tule tänne.
Selvä, muttei se ole hän. -Odota.
Hei, odota! -Vain yksi kuva…
Miten voi vakoilla jotakuta, jos on kuuluisa?
Lehden avulla. -Millä vuosisadalla elät?
Tabletti olisi realistisempi. Olet kyllä yksi idiootti.
Olin lehden kanssa soutupaikalla tänä aamuna.
Tilanne on tämä. Branko järjestää hyväntekeväisyystapahtuman joka vuosi.
Sillä on oma joukkue ja arvatkaa, kuka voittaa aina?
No? -Hänen tiiminsä!
Nuoria, parikymppisiä miehiä.
Seurasin häntä pankkiin.
Hyvää huomenta! Hra Grozev odottaa teitä jo.
Se, mitä näin siellä… Meillä on syytä huoleen.
On ilo tehdä töitä kanssanne. -Samoin. Hyvää päivänjatkoa!
Mitä me teemme nyt?
Miksi seuraamme häntä? Miksi emme vain puhu hänelle?
Miksikö seuraamme häntä? Mitä me sanoisimme hänelle, neropatti?
Ostamme talon vain takaisin. -Juuri niin.
"Hei, tässä on rahat, kiitos, näkemiin."
Niin. Mutta olen bulgarialainen näyttelijä.
Miltä talon takaisinosto kuulostaisi tässä yhteydessä?
Työskentelen pankissa. Tiedän, miten se toimii.
Pankissa työskentely ja pankin omistaminen ovat päinvastaisia asioita.
Katsohan tätä.
Kuluttajalaina. Klikkaus.
Syötät vain henkilötunnuksesi ja rahat ovat tililläsi 24 tunnin sisällä.
Jestas, olen aivan palasina.
Kun assistenttini kertoi nimenne, luulin hänen pilailevan.
En usko silmiäni, TV-tähti minun toimistossani!
Mukava nähdä teitä. Miten pitkä aika siitä on, 15 vuotta?
Kaksikymmentä. -Niinkö?
Älä viitsi! Miten aika rientääkin!
Olet varmasti kiireinen, joten mennään asiaan.
Eihän minulla ole kiire mihinkään, kun on näin monta alaista.
Tuo kuulosti leuhkimiselta. Sori, se on egoni syytä.
Meidän täytyy juhlia.
Otetaan yhdet sille. -Selvä.
Ei.
Sille ei ole tarvetta. -Hyvä on. Jäätte paljosta paitsi.
Olemme täällä Alexin takia. -Niinkö? Tarkoitatko Punkeroa?
Nimi pitää vaihtaa, hänhän on niin tikissä!
Hänellä on kasipack! -Pää kiinni!
Branko, me tiedämme, että sinä omistat sen talon.
Haluamme ostaa sen takaisin Alexille.
Sehän on hyvin jaloa teiltä.
Se talo on hänen ainoa omaisuutensa ja meidänkin lapsuudenkotimme.
Juuri niin. Meillä on kaikki valmiina.
Niinkö? -Katsohan näitä.
Allekirjoitat tähän. Ja tässä on ostosumma.
Sitten napsautat tästä…
Ja saat rahasi. -Vielä tänään!
Näin helppoa se on!
En voi myydä sitä teille. Olen todella pahoillani.
Jos haluat enemmän… -Ei, se johtuu liikeasioista.
Talo puretaan ja sen tilalle nousee voittoa tuottava hotelli.
Se talohan on kulttuurillinen monumentti.
Älä viitsi! Tiedät, miten tämä homma toimii.
Pistän sen tuleen, katto romahtaa ja talo on raunioina.
Menkää. Pahoittelen.
Sanoin jo sanottavani.
Minä en. Antaa olla.
Oikeastaan on olemassa yksi vaihtoehto.
Minun on rauhoituttava ja lopetettava roolileikki.
Olen odottanut tätä hetkeä 20 vuotta:
minä juomassa viskiä ja tupakoimassa samalla, kun odotatte päätöstäni.
Että se tuntuukin hyvältä!
Tekojenne jälkeen…
Ilman teitä minusta ei olisi tullut näin menestyksekästä.
Mutta haluan kostaa teille ja tehdä teistä -
riippuvaisia minusta.
Kerrotko ideasi vai jatkuuko tämä tunnepurkaus pitkäänkin?
Ei tämä ole tunteiden purkausta, vaan kostopuhe.
Niillä on eroa.
Tässä toinen vaihtoehtoni:
Osallistutte järjestämälleni maratonille -
ja sijoitutte vähintään kolmansiksi viidestä joukkueesta.
Te tiiminä, te neljä.
Sama tiimi, joka ei hyväksynyt minua.
Jos onnistutte, annan teille talon takaisin.
Kysykää Vickyltä lisätietoja maratonista.
Hän katseli minua soutupaikalla lehden taakse piiloutuneena.
Se vasta hauskaa olikin.
Ja sinä, Acho, Ivan, Andrey, tai miksikä he sinua kutsuivatkaan.
Vakoilit minua juomasi takaa.
Tai sinä, pankkiautomaatteja rakastava pikku pankkiiri.
Kuulitte ehtoni. Menkäähän siitä treenaamaan.
Tuntuipa hyvältä!
Ei missään nimessä! -Odota.
Tämä on vain yksi Brankon suunnitelmista nolata meidät.
Mutta voisimme… -Turhaan.
Arvostan tätä, mutta se on vain ajanhukkaa. Kiitos. Ihan turhaa.
Se meni hyvin. -Luuletko?
Se on sarkasmia, Vicky. -Varoita minua seuraavalla kerralla.
Jos maksat. -Ei nyt.
Mitä me teemme nyt? -Jatkamme eteenpäin.
Oliko tuo sinusta sarkasmia?
Ei tietenkään! Tarkoitan, mitä sanon.
Jos pääsemme kukkulalle kuten ennen, voimme ehkä voittaakin.
Menoksi!
Vielä vähän, niin olemme perillä.
Vähän vielä.
En tullut talon vuoksi.
Älkää ymmärtäkö minua väärin, arvostan todella toimianne.
Mutta en voi katsoa, kun nolaatte itsenne.
Mikä on sitten ehdotuksesi?
Ollaan tiimi.
Taas.
Varokaa!
Varovasti…
Olisitte ottaneet minut kiinni.
Liioittelet vain.
Katsoisit hänen sarjaansa. -En puhu sinulle.
Mistä tiedät, ettei se ole murtunut?
Kenties opiskelit lääketiedettä.
Valmentajana olen nähnyt pahempaa.
Tyttöystäväni oli sairaanhoitaja. Olet täysin oikeassa.
Kun työnnät muistitikkusi hänen porttiinsa -
saat kaiken tiedon ja kaikki taudit?
Eikö sinulla ole mitään sanottavaa? Olisiko setäsi kenties eläinlääkäri?
Me viemme hänet sairaalaan. -Meidän täytyy.
Tulitte vihdoinkin järkiinne. Olen aliarvioinut teitä.
Nuo kaksi ovat urpoja.
Nyt riittää! Meillä on kiireellisempi asia. Treeni ei oikein suju.
Ihanko totta? -No?
Onko sinulla jotain mielessä? -Huonoja uutisia.
Tämä on outoa… Meidän on asuttava yhdessä.
Yhdessä? -Anteeksi?
Ihan kuin urheiluleirillä. Herätään, syödään ja treenataan yhdessä.
Selvä, minä yövyn vanhemmillani. -Ja minä hotellilla.
Entä minä? -No niin, lähdetään.
Mutta en voi… -Lopeta löpinä ja jatka kävelyä!
Viekää hänet sairaalaan ja tulkaa sen jälkeen luokseni.
Avaa auton ovi. -Asumme siis yhdessä?
Treenataan yhdessä, kuten Alex sanoi.
Odota! Ole varovainen. -Varovasti.
Urani on ohi. -Mikä ura muka?
Varokaa päätäni.
Varokaa jalkaa.
Varokaa sitä nilkkaa. -Miten vanha sinä olet, pikku Achko?
Älä pilaa hyvää mielikuvaani sinusta, Deyan… Urpo!
Katso eteesi, mäntti.
Arvasit oikein, minä se olen.
Puhuitko sinä minulle? -Sano suoraan, mitä haluat!
Etkö näe, että minulla on kipuja?
Tunnemmeko me toisemme? -Joo.
Näkemiin.
Seuraava.
Acho?
Kathy?
Äiti?
Mistä on kyse?
Tauko oli kiusallisen pitkä.
No…
Äitisi ja minä…
Te tunnette. Säästä minut yksityiskohdilta.
Ei se ole sitä.
Eikö ole? -Lapsi on tässä.
Se on juuri se, mitä kysyin. -En kerro, kuinka äitisi ja minä…
Acho! -Tiedäthän.
Mitä sinä teet täällä? -Nyrjäytin nilkkani.
Mutta olen kunnossa. -Anna minä katson.
Tule sisälle. -Oletko varma?
Tunnen vähän kipua, mutta ei se mitään. -Tule nyt!
Kathy…
Suo anteeksi.
He tapasivat siis viimein.
Hän on kuin ilmetty isänsä.
Ja nyt…
Jatkakaa, lapset.
Taas sama virhe. Olen sanonut siitä jo sata kertaa!
Uudestaan.
Oletko typerä?
Anteeksi, mutta jalkasi… -Liikkuvat oikein!
Et muista yhtäkään asiaa, typerys!
Älä puhu minulle noin. -Lopeta sitten tuo pelleily!
Hän pyysi sinulta jotain. -Mitä?
Kuuntelisit häntä.
Älä sekaannu tähän, urpo!
Etkö näe päälläni olevaa kimonoa ja sitä, mitä opetan?
Näen vain nuijapään… pyjamassa.
Sinua sietäisi…
Rauhoitu. Se ei ole murtunut.
Hakkaan sinut!
Odottele siinä päänsäryn loppumista.
Mitä olet mieltä? -No…
Haluatko tämän?
Tämä oli hänen isoisänsä huone. -Aivan.
Naisen tuominen tänne olisi outoa…
Tiedäthän. -Ei se ehkä niin kamalaa olisi.
Jousia voisi vinguttaa taas.
Vähän kunnioitusta nyt.
En vain ymmärrä, miksi sinä toisit tänne naisia ja minä en.
Sinähän olet naimisissa.
Olen eroamassa. Minun pitää kiriä.
Et ole vielä virallisesti eronnut.
Teknisesti en. Mutta olet ystäväni, joten et puutu tähän.
Annoin sinulle Lauran, mutta et tehnyt mitään.
Ei. Hän rakasti minua.
Annoin hänet sinulle, etkä edes harrastanut seksiä hänen kanssaan.
Hei, mäntit!
Odota!
Olin niin mykistynyt, etten muistanut kiittää.
Ehkei sinun tarvitse. Saatoin jättää sinut ilman tanssiparia.
Olemme näköjään menossa samaan suuntaan.
En seuraa sinua tai mitään.
Ikävä kuulla.
Mitä me teemme nyt? -Minkä suhteen?
Kun mies lyö toista miestä naisen takia -
hän ottaa tämän paikan.
En tiennyt sitä. -Jäin ilman tanssiparia.
Ja sinä et ehkä enää ole karateohjaaja, joten…
Kerro minulle nimesi.
Alex. En tiedä, miksi epäröin.
Alex, lyhenne tietenkin Alexanderista.
Tiesin sen. Ja jos nyt sanot olevasi jousimies…
Melkein. Vaaka.
Lempimerkkini. En vain rohjennut arvata sitä ensiksi.
Mitä me nyt sitten teemme, Alex, lyhenne Alexanderista?
No, minä… Mikä sinun nimesi onkaan?
Dara. Lyhenne Darasta.
Olen oikeastaan hyvä tanssimaan.
Mutta…
En vain pidä siitä. Anteeksi.
En ymmärrä yhtä asiaa… -Olen kuulolla.
Miten mieleesi ei edes tullut auttaa laukkuni kanssa?
Ettet luulisi, että yritän iskeä sinua.
Ikävä kuulla.
Hän oli valtava! Minuakin isompi!
Olen liian nuori hänen isäkseen.
Onko hän salannut pojan? -En tiedä. Minä karkasin.
Oletko tosissasi? -Jalkani parani sillä samaisella hetkellä.
He haluavat kiristää minua, koska olen kuuluisa.
Mutta näit heidät vahingossa? -Entä sitten?
Silloin kiristysteoriasi on täysin perusteeton.
Onko se edes mahdollista, että minusta tuli…
Acho! Tervetuloa kerhoon!
Toivottavasti media ei saa tietää tästä.
Miksi et yritä iskeä minua? Tämä laukku on raskas.
Minä käännyn tästä oikealle. -Hyvä. Niin minäkin.
Kuule tyttö… -Dara.
Dara. Anteeksi.
Luuletko pääseväsi helpolla, jos jatkat tähän malliin?
Voitko selventää? -Voin.
En halua, että peräännyt ja sanot vain vitsailleesi.
Oliko tuo uhkaus? -Se on lupaus.
Kuule, menen osoitteeseen 25 Hristo Stanchev.
Saa nähdä, mitä lupailetkin sinne mennessä.
Minäkin olen menossa sinne.
Itse asiassa asun sillä kadulla.
Kuulkaas mäntit!
Tämä voi kuulostaa nololta, mutta taisin rakastua serkkuuni.
Oletko varma?
Alex…
Alexander Vassilev?
Kyllä, Vassilev. Mistä tiesit sen?
Hemmetti.
Hän tuli tänne kilpailuun ja yöpyy mummon luona.
Radka-mummolla on uusi miesystävä,
ja Radka lähetti Daran sairaan siskonsa luokse.
Radka-mummo on isoäitini sisko. -Radka on hänen isoäitinsä sisko.
Kyllä, Kalina-mummo on isoäitini.
Alex. Hän on vain pikkuserkkusi.
Enoni meni naimisiin pikkuserkkunsa kanssa.
Heillä on poika ja hän on täysin normaali.
Mitä yrität tuolla sanoa?
He eivät välttämättä tee samoin, mutta ainakin he voivat panna.
Varsinainen pervo.
Ja missä hän on nyt? -Ulkona kuistilla.
Sain juuri tietää…
että minulla on 18-vuotias poika.
Mutta sinulla on suuremman mittakaavan sotku.
Kasvonne kertovat kaiken. Alex kertoi teille.
Pitää paikkansa.
Tarvitsetko kantoapua?
Anna olla.
Huoneesi on tuolla… oikealla.
Sinun on syytä varoa tai joudut yllättymään.
Mieti, jos hän ei olisi Alexin serkku.
Tervetuloa ANIMA:an. Olen Petya Stoycheva Krivitsky.
Ensimmäisessä harjoittelukerrassa on kyse -
läsnäolosta, tässä ja nyt.
Onko Vicky vessassa?
On myönnettävä, että hänen äänensä…
Mites pyyhkii, mulkku?
Menossa naamiaisiin? -Ei ole muita puhtaita vaatteita.
Mitään uutta? -Ei ainakaan meidän kesken.
En sanoisi samaa pihan vasemman ja oikean puolen tapahtumista.
Kun asiaa tarkastelee,
menneisyys tai tulevaisuus valtaavat aina ihmisten ajatukset.
Sukurutsausta tuloillaan.
Minä ja äitisi emme varoneet tarpeeksi
Ja niin sinä synnyit
Et ole mikään erehdys tai…
Mikä katastrofi.
Mitä me nyt sitten teemme?
Mitä tarkoitat? -Lauran suhteen.
Etkö halua tietää, mitä tapahtui?
En halua nähdä häntä, jotta en ala taas änkyttämään.
MARATONIN ENSIMMÄINEN PÄIVÄ
Hemmetti!
Jätkät, minä lopetan.
Deyan, älä viitsi. -Miksi en?
Tämä oli arvattavissa. Munasimme tämän.
Hän haluaa meidän putoavan. -Ja hän varmisti sen.
En tee tätä uudestaan.
Ryhdistäytykäähän nyt. Deyan, mitä sinä puuhaat?
Deyan, odota.
Eikö tuo ole serkkusi?
Kyllä.
En tiennyt, että kannat kaunaa.
En minä kanna kaunaa.
Muistan vain kaiken.
Miten sitten selität tämän?
Keski-iän kriiseilyä.
Rakastuin hyvyyteesi.
En usko, että noista tyypeistä on sinulle uhkaa.
Rakastat väärää tyyppiä.
Deyan!
Et voi lähteä ensimmäisenä!
Logiikan mukaan sen pitäisi olla minä.
Odota hetki.
Deyan, pysähdy! En halua korottaa ääntäni.
Mikä nyt on? -Näen asiat sellaisinaan.
Kyse on vain näkökulmasta.
Halusimme olla kaltaisesi.
Olet ainoa, jolla on mahtava työ ja hyvä palkka.
Olen koko elämäni tehnyt vain oikeita asioita,
ja nyt näen poikaani vain kahdesti kuussa ja maksan elatusmaksuja vaimolleni.
Ja nyt minun on autettava ystäviäni, joita en ole nähnyt ikuisuuksiin.
Miksi? Koska se on oikein.
Miksi? Tulla haukutuksi jonkun vale…
Olen pahoillani, mutta minun on ajateltava itseäni. Onko selvä?
Löysin Lauran.
Ei profiilikuvaa. Hän omistaa lähistöllä olevan taidekoulun.
Mitä sitten? -Laitoin hänelle viestin.
Aiomme tavata. -Mitä sinä kirjoitit hänelle?
Kirjoitin anonyymisti, että haluan hänet lasteni opettajaksi.
Minkä lapsien? Ja miksi anonyymisti?
Tapaamme siis hänet ja jos hän on lihava -
ja jos hänellä on parta ja viikset, me häivymme.
Muuten jäämme sinne.
Tuo on puolueellisin kuulemani kannanotto,
mutta se kuulostaa hyvältä.
Vauhtia! Mennään.
Se tippui veteen… -Olenkin etsinyt sinua!
Löysit minut.
Onko vakuutusta? -On.
Mitä tapahtui? -Mitä?
Pieni hetki.
Minun on kerrottava jotain. -Olen kuulolla.
Et halua jutella. -Henkilökortti.
Ei. -Uskomatonta.
Odota!
Tässä, ole hyvä.
Etkö nähnyt juuri, että en puhunut sinulle?
Mikä on nyt hätänä?
Nyt ei ole selkeästi oikea hetki. -Odota.
Tulen kohta takaisin. -Selvä.
No niin. Aloitetaan alusta. Kuuntelen sinua.
Hävisit tänään, selvä se. Mutta miksi syytät minua siitä?
En tiedä, kuka syyttää ketä. -Tiedän siitä talosta.
Tämän pitäisi kannustaa. Olet suurempi ihminen.
Älä puhu minulle noin muiden edessä.
Miksi en?
Mitä aiot tehdä, serkku?
Luvata minulle muuta?
Suokaa anteeksi.
Väliaikainen puhelimenne siihen asti, kunnes puhelimenne on korjattu.
Sukulaiset.
Kiitos.
Mitä jätkä?
Odota. Kuuntele minua.
Emme aloittaneet tätä hyvin. -Koska juoksit karkuun.
Kuten teit 18 vuotta sitten. -Hetkinen, tuo ei ole totta.
Ei se mitään. Olen Angel.
Voinko mennä? -Olen myös Angel.
Sinua kutsutaan Achoksi. Se on hölmöä.
Odota. Mennään juomaan yhdet, tarkoitan siis limua.
On hieman myöhäistä aloittaa tuollainen isällinen teeskentely.
Mitä minä voin, jos äitisi… -Acho!
Jätän teidät hetkeksi kahden.
Onko sinulla jotain sanottavaa?
Milloin ajattelit kertoa minulle?
On oltava laki, joka käskee naisia kertomaan miehille isäksi tulosta.
Tämä on todellinen rikos. -Yritin tosissani.
Useasti.
Kun kuulin olevani raskaana,
olit niin innoissasi näyttelyopinnoistasi.
Puhuit läpi yön ja minä nukahdin aina kesken kaiken.
Viikkoa myöhemmin tulin Sofiaan kertomaan sinulle itse.
Odotin sinua akatemian edessä ja loppujen lopuksi…
Näin sinut suutelemassa toista tyttöä.
Olin lapsi silloin.
En edes muista tuota. -Se on totta.
Olisin vain tehnyt sinut onnettomaksi.
Enkä usko tilanteen muuttuneen tänä päivänäkään.
Mitä jos hän on lihava? -Siksi me olemmekin piilossa.
No, jos hän on tätä nykyä lihava, näemme sen kaukaa.
Asiat ovat huonommin.
Uskomatonta. -Hän on todella raskaana.
Tuo tuolla on Laura.
Et voi olla varma. -Se näyttää häneltä.
Hän näyttää kuvitelmieni seksikkäältä aikuisversiolta Laurasta.
Käyhän tarkistamassa asia ennen kuin hän häipyy täältä.
Juuri niin, viisastelijat. -No niin, vauhtia.
Sinä ensin.
Mitä he tekevät?
Odottavat hänen puhuvan heille. -Ei hän puhu.
Tuolla vartalolla hän vähät välittää heistä.
Näytä normaalilta.
Alex.
Käske noita kahta lopettamaan tuo typeryys.
Miksi he soittivat minulle?
Hei, Laura. -Hei.
Laura. -Me löysimme hänet!
Oletteko tosissanne?
Ilmestytte 20 vuoden jälkeen ja odotatte jotakin tapahtuvan. Heti.
Kukaan ei sanonut heti. -Ei hän tarkoittanut sitä.
Se kuulosti oudolta. -Jep.
Voimme olla rehellisiä toisillemme. Olemme sentään aikuisia.
Mitä?
Voimme laatia aikataulun.
Minkä? -Aikataulun.
Voit ottaa viikonloput ja minä arkipäivät. Tai päinvastoin.
Minulle käy kaikki. -Anteeksi kuinka?
Viikonloppuisin on kiire.
Kotimaisia lentoja ei voi siirtää.
Voit pitää hänet maanantaista perjantaihin,
tai vuorottelemme kahden päivän välein.
Hän pelleilee kanssasi.
Tiesin, että hän ei ole tosissaan!
Miksi naurat minulle?
Entä viikonloppusi?
Anteeksi aiemmasta.
Mitä? Sanoitko sinä jotain?
Anteeksi, että käyttäydyin kuin… -En kuule sinua!
Voisitko toistaa tuon äänekkäämmin? -Dara!
Miksi tulit takaisin?
Et voi pahentaa tilannetta tuon enempää. Anna kuulua.
Branimir haluaa Alexin talon.
Joten me…
Se oli meidänkin kotimme…
Se oli sinunkin kotisi.
Monet muistot tulvivat mieleen.
Ei sillä, että halusimme mitään tiettyä.
Ja piilouduimme, koska… -Tiedän liian hyvin, miksi teitte niin.
Halusitte nähdä, onko minulla parta, kuusi lasta,
ja sen sellaista.
Edelleen sama Laura.
Sama vanha idiootti.
Emme puhuneet sinusta. Me vain puhuimme tärkeistä asioista.
MARATONIN TOINEN PÄIVÄ
Valmiina!
Älä odota meitä, Vicky!
Mikä on hätänä? -Ei mikään.
Aloitin liian kovaa, mutta nyt olen aivan puhki.
Sano sitten "aion voittaa". Nyt. -Miksi?
Aion voittaa. -Uudestaan.
Aion voittaa.
Kovempaa!
Kuka aikoo voittaa? -Aion voittaa!
Kuka aikoo voittaa? -Minä!
Vauhtia!
Poika! -Anteeksi hetkeksi.
Me voitimme tänään… No, melkein voitimme maratonin.
Ei sinun ansiostasi. -Ei sillä ole väliä.
Olemme yhdessä nyt.
Ja me voimme… Miten sanoisin?
Voimme iskeä bimboja. -Oletko tosissasi?
Älä kerro heille, että olen isäsi.
Carrie, hei. -Terve.
Odotan tuolla. -Tulen luoksesi hetken päästä.
Selvä.
Minä se vain puhun, mutta sinä toimit.
Terve.
Terve kaikille. Anteeksi häiriö, mutta minulla on tärkeä tiedotus.
Tämä biisi oli joka tapauksessa tylsä.
Hei tytöt ja pojat! Minä olen Acho.
Tunnette minut varmastikin jo.
Luonnollisesti. Oli miten oli.
Tärkeintä on, että joukkueemme voitti tänään,
ja haluankin pyytää lavalle sankarimme Victorin,
joka laulaa meille laulun.
Häntä nolostuttaa hieman, mutta hän laulaa loistavasti suihkussa.
Älkää kysykö, mistä tiedän sen.
Annetaan aplodit Vickylle!
Vicky!
Nirhaan sinut. -Kuuntele…
Tee minulle palvelus…
Onko selvä?
Nirhaan sinut.
Hei ja hyvää iltaa.
Anna mennä, Vicky!
Meneekö liian korkealta sinulle?
Ja nyt pyytäisin erästä nuorta ja hyvin lahjakasta muusikkoa lavalle.
Hänen nimensä on Angel Karayanev.
Pyydetään hänet lavalle esiintymään meidän kanssa.
Annetaan aplodit Angelille!
Hän on loistava, eikö?
Niin on! -Olen hänen isänsä.
Tiedän, olen liian nuori hänen isäkseen…
Anteeksi, mutta haluan kuulla tämän. -Kyllä, tietenkin.
No niin! Kippis!
Kippis teille!
Hyvin tehty, Vicky.
Kertokaahan nyt, mistä tässä on kyse, ennen kuin juomme päät täyteen.
Meillä on bileet pystyssä, ja sinä yrität pilata ne.
Selvä, mutta miksi Branimir tekisi näin teille?
Sitä minäkin ihmettelen. -Minäpä kerron.
Branko oli nörtti.
Ja hän halusi meidän ryhmäämme.
Olla osa sitä.
Me… -Pidimme häntä huonona ihmisenä.
Ja hän olikin.
Muistan kyllä, mutta miten hän sai talon itselleen?
Isoisäni tiesi kuolevansa.
ja hänen oli luovuttava talosta.
En ymmärrä, kuinka Branko sai puhuttua hänet ympäri.
Mutta niin hän teki.
Sepä ikävää.
Etkö halua istua tässä?
Sait siis tietää vasta äskettäin? -Kyllä.
Kun näkee isänsä ensimmäistä kertaa 18 vuoteen,
hänet kuvittelee vakavaksi.
Olin koe-esiintymisessä ja minun piti esittää lintua.
Mistä et pidä hänessä?
Hän on kuin mikäkin lentolisko.
He sanoivat: "Älä nosta jalkaasi liikaa" ja minä vain…
Hänhän on lentolisko, ei isä. -Älä nyt viitsi.
Et tuntenut isääsi,
enkä minä ole nähnyt äitiäni pitkään aikaan…
Olen pahoillani. -Älä ole.
Teetkö tämän tahallasi?
Mitä?
Tuon laulun suhteen. -Mitä siitä?
Lauloit sitä parvekkeeni alla, kun olit vielä romanttinen.
Ei tämä ollut se.
Se tapahtui kauan sitten, mutta nainen muistaa tällaiset aina.
Mitä muuta hän muistaa?
Muistan, kuinka päätin kerran tulla portaita alas -
vain nähdäkseni sinun lähtevän ystäviesi kanssa.
Kunpa…
Mitä?
Kunpa…
Jääköön se salaisuudeksi.
Alex!
Sinäkö tässä?
Tämän kanssa. Tiesitkö, että he kutsuivat minua Punkeroksi?
Olettepa vitsikkäitä.
Tämä on otettu talon edustalta.
Tuossa on mummo. -Niin minunkin.
Tuo on Radka-mummo. -Ja Kalina-mummo.
Ovatko nuo ne siskot? -Kyllä.
Ei samaa näköä.
Mummo oli adoptoitu. Hänen vanhempansa…
Jestas.
Olenpa minä tyhmä. -Niin oletkin.
Oletko varma? -En tiedä.
Olin vasta lapsi, kun hän kertoi sen minulle.
Kysyn mummoltani. -Minä soitan hänelle.
Onko sinulla hänen numeronsa? -On. Pieni hetki.
Onhan hän mummoni sisko. -Tai sitten ei.
Näetkö? Onko tämä hänen numeronsa?
Käytä kaiutinta.
Ehkä hänellä on yöseuraa.
No… -Lähdetään sitten.
Hän on jo nukkumassa. -Entä sitten?
Haluatko tehdä kierroksen talossa?
Koska sinusta tuli yhtäkkiä sisustusintoilija?
Ei. Halusin vain tehdä kierroksen.
Tämän tarkoituksena oli helpottaa aloitteen tekemistä.
Hyvin sanottu.
Tehdään se kierros sitten. Mutta ei mitään muuta.
Selvä. -Hienoa.
Olet siis taideopettaja?
Ja sinä pankkiiri?
Sepä hienoa. Olet lapsesta saakka osoittanut…
kiinnostusta maalaamiseen.
Sfumatohan on eräänlainen häivytystekniikka, eikö niin?
Sellainen vähän… hämyinen.
Deyan? -Niin?
Muistatko tämän?
Tämä oli…
Viidennellä luokalla. -Kuudennella. Sama se.
Se oli kokeen jälkeen.
Käsialani on edelleen hirveä.
Pidit enemmän numeroista.
En piirtänyt sydäntä.
Et piirtänytkään.
Mennään toisten luo.
Radka-mummo!
Oletko seonnut? Ota pienempi.
Radka-mummo!
Täällä on Dara. -Dara!
Kuka tuo tohelo vierelläsi on? -Serkkuni Alex.
"Serkku". -Sitä yritämmekin selvittää.
Onko totta, että vanhempasi adoptoivat Kalinan?
Te typerykset herätitte minut tämän takia?
Kyllä.
Voi sitä Kalina-mummoa.
Emme ole jutelleet 20 vuoteen.
Isoisäsi oli rakastunut minuun, mutta se naikkonen otti hänet minulta!
Mummo! Asiaan nyt! Olitteko te sisaruksia?
Kyllä! Mutta emme verisiteeltä.
Hänen vanhempansa kuolivat sairauteen.
Vanhempani säälivät häntä ja ottivat hänet hoiviinsa.
Dara ja minä emme ole siis… -Ota hänet jo omaksesi.
Voitte puolestani kokeilla sänkynne jousien kestävyyttä -
ja antaa minun nukkua!
Hän on lempipedofiilini.
Toivottavasti he eivät ole serkkuja.
Kovempaa!
Acho Kakkonen!
Isän poika!
Hitto. Se on isäni. -Mitä?
Olen myöhässä ja hän on tulossa tänne.
He tulevat! Nopeasti! Olkaa normaalisti.
Miten se onnistuu? -Ole spontaani.
Näytän sinulle näitä kuvia.
Tämä tässä on…
Oli hauska tutustua, mutta isäni on tulossa hakemaan minut.
Ethän sinä ole enää lapsi. -Ei hätää.
Vaihdoin jo lakanatkin. -Voit jäädä yöksi.
Tänne voi hyvin jäädä…
Isä…
Mene.
Isä, minä… -Mene.
Mutta minä vain…
Hyvin tehty, poikani!
Enää yksi askel.
Juominen ei auta. Meillä on kolme päivää.
Anteeksi, että olemme täällä auttamassa sinua.
Luulitko, että tulimme tänne lenkkeilemään?
Rauhoitu, ymmärrän.
Hyvä on, tämä riittää.
Se on työn alla.
Onko kaikki hyvin? -Tavallaan.
Entä sinulla?
Tavallaan.
No, on yksi juttu…
Tanssiparini Kiril, jolle annoit turpaan.
Hän petti sinut. Se oli odotettavissa. -Kilpailu on neljän päivän päästä.
Voinko mitenkään auttaa?
Kyllä itse asiassa voit.
Ehei. -Älä viitsi! Minä hoidan tanssimisen,
ja sinä tuet minua. -Ei.
Mutta sinulla on hyvä koordinaatiokyky!
Miksi et hanki toista tanssiparia?
Vain me kykenemme ilmaisemaan intohimoa tanssillamme.
Minun on treenattava finaalia varten kolme päivää.
Se vie vain usean tunnin päivässä. -Mitä?
Valmennan ystäviänikin.
Eli sinulla ei ole aikaa. -En voi olla kahdessa paikkaa.
Muuhun kyllä ehdit.
Yrität manipuloida minua. Me taistelemme siitä talosta.
Talo ei ole sinun. -Mitä?
Minun on huolehdittava sisaruksistani.
Voisin perustaa tanssikoulun. -Talo?
Rahoille olisi käyttöä. -Talo?
Välität vain siitä talosta! Entä minun toiveeni?
Onnea maratoniin. -Dara, odota.
Mihin sinä menet?
Dara!
Olit vain kulkemassa taloni ohi?
Miksi?
Halusin vain saada maratonin mielestäni ja…
Ja sitten näin sinut.
Ehkä se on se vetovoiman laki.
Vetovoiman laki…
Tämä alkaa vaikuttaa naurettavalta.
Jos haluat kertoa minulle jotain tai tehdä jotain…
sano vain suoraan. Emme ole enää 15-vuotiaita.
No, hyvä on…
Hetki… Se oli vain vitsi.
Tai ehkäpä en vitsaillutkaan.
Tai ehkä siinä vitsissä oli hieman totuuden perää.
Minä mokasin… Voisitko jättää minut tähän?
Hei. -Terve.
Mitä kuuluu?
Hyvää.
Voisitko lakata katsomasta noin? -Miten muka?
Saat minut hermostuneeksi ja sanattomaksi.
Hyvää huomenta, neiti!
Selvä.
Tiedän keskeyttäväni kokouksenne, mutta tätä skandaalia ei voi lykätä.
Suokaa anteeksi.
Miksi pistit Carinan kotiarestiin?
Koska hän on yhdessä veriviholliseni pojan kanssa.
Ei tuota sanaa enää käytetä.
He ovat pahimpia verivihollisiani.
Ei ole ihan tervettä pitää häntä täällä. -Vain kolmen päivän ajan.
Sekoitat hänet pakkomielteeseesi.
Se on minun taistoni. Älä puutu siihen. -"Taisto".
Toinen sana menneisyydestä.
Tajuatko eläväsi menneisyydessä?
Pidä huoli omista asioistasi. -Tiedätkö mitä?
Vien hänet nyt kouluun, ja jos yrität estää minua,
järjestän isoimman kohtauksen koskaan toimistossasi.
Miten menee, ukko?
Onko jotain tapahtunut?
Äiti oli oikeassa. Käytät muita.
Sanoo henkilö, joka ei olisi edes olemassa ilman minua.
Hyvä on, perun sanani.
Ajattele asiaa nykyhetkessä.
Vai kiinnostaako sinua asento, jossa sinut siitettiin.
Lähestyit minua vain siksi, koska Carina on sen tyypin tytär.
En tiennyt siitä. Näit sen itsekin.
Meillä ei ole mitään tekemistä teidän kanssanne.
Hän on hyvä tyttö. Älä kohtele häntä… -Niin kuin kohtelit äitiäni?
Vicky?
Änkytät taas.
Mitä halusit kertoa?
Änkytin aina, kun näin sinut.
Kuule…
Ajattelin, että…
Jos mitään ei tapahtunut silloin, ehkä sen ei ollut tarkoitus tapahtua.
Ehkäpä.
Älä lähde.
En haluaisi.
Ylireagoin hieman.
Hyvä, että estät minua.
Lähtisit vain itsepäisyytesi takia.
Kiitos. -Eipä kestä.
Voisin itse asiassa ollakin tanssiparisi.
Ei sinun tarvitse, olet kiireinen.
Kuka se on? -Tuntematon numero.
Kuka se nyt on?
Älä mene. -Tulen pian takaisin.
Anteeksi, että häiritsen.
Mutta…
Periaatteessa tämä talo on minun.
Ihmettelet varmaan, miksi olen täällä.
Etsin Daraa.
Siinähän hän on.
Mietit varmaan, mitä haluan hänestä.
Toin hänelle rahaa.
Sitten suosikkini: tämä ei ole sitä, mitä luulet sen olevan.
Itse asiassa…
Tämä on juuri sitä.
Maksan hänelle.
Mistä hyvästä?
Suhteestanne.
Rakastamisesta.
Rahalla saa paljon.
Naiset rakastavat käteistä.
Nyt, kun tunnelma näyttää muuttuneen melko ikäväksi,
jätän teidät kaksi vellomaan siinä.
Alex…
Olit lähdössä.
Voit mennä nyt. -Kuuntele.
Mene nyt!
Tiedän, tarvitsen vain…
Antaisitko puhelimen Mathew'lle?
Hän ehtii kyllä bussiin, minä…
Jätkät, meidän pitää vain sijoittua kolmansiksi ja talo on meidän.
Nyt ei saada olla viimeisiä.
Oletko hullu? Mitä teet täällä?
Tiedän. Olen pahoillani. Halusin vain nähdä sinut.
Joku voi nähdä meidät. -Tuolla meitä ei näe kukaan.
Onko tuo äiti?
Ei, se ei ole äitisi. Mene sisälle.
Mikä nyt on? Alex, mitä sinä teet?
Alex, mikä on hätänä?
Mikä sinulla oikein on?
Hyvä!
Mikä sinua vaivaa?
Alex?
Älä.
En tiedä, mitä teen täällä.
Mitä sinulle tapahtui?
Kaaduin juostessa.
Minunko vuoksi?
Sinun vuoksesi. -Etkä silti tiedä, miksi olet täällä.
Olen vihainen.
Kolhit itseäsi tullaksesi kertomaan tämän?
Se oli impulsiivista.
Odotatko minun aloittavan? -Sinä huijasit minua alusta alkaen!
Yritin kertoa sinulle. -Se oli hirveää.
Ilman sinua en olisi tajunnut pettäneeni häntä.
Minun on kiitettävä sinua siitä, mutta en vihaisuudeltani kykene!
En ymmärrä yhtään mitään. -Tiedän.
Sinun on ehdittävä junaan, eikä aika riitä selittämiseen.
Etkö aio estää minua lähtemästä?
En, sinun on elettävä tekojesi seurausten kanssa.
Voisimme yrittää joskus uudelleen. -Lähetätkö minut maanpakoon vai?
Mene. Se oli muisto.
Senkin sika! -Petturi.
Idiootti. -Lumppu.
Et kestä edes muutamaa kuukautta, puhumattakaan muutamaa vuotta.
Kaikki tämä vain koston vuoksi. Kärsit edelleen exäsi takia.
Kärsin Alexin takia. -Miksi syypäällä on edes väliä?
En välittäisi muista. -Mehän tapasimme hänen ansiostaan.
En voi olla kiitollinen. Carina ei ole nähnyt äitiään vuosiin.
Etkä sinä ole nähnyt exääsi.
En piittaa hänestä.
Mutta menneisyytesi vaikuttaa nykyisyyteen.
Hänen on ymmärrettävä tekonsa. -Mutta me ymmärsimme jo.
Oletko tyytyväinen?
Mennään, Carrie.
Tiesin, että olet täällä.
Oletteko lähdössä pois?
Kaksikymmentä vuotta sitten… Siitä on jo niin paljon aikaa.
Te lähditte silloinkin, ja minä istuin tässä.
Kaikki on muuttunut sen jälkeen.
Nyt tiedän kuitenkin, mitä haluan.
Mutta minä en.
Olen alkanut epäillä kaikkea viime aikoina.
Epäily antaa tilaa pelolle.
Ja pelko estää meitä uskomasta.
Voisitko siirtyä siitä?
Lopeta tuo tuijotus ja astu autoon.
Siinä hän on! Entä kävelysi?
Autoon siitä. Laukkusi on autossa.
Odottakaa! Selitän kaiken!
YÖVYMME HOTELLILLA ÄLÄ SOITA, ÄLÄ TULE
Keskustoiminnot pois.
Muistatteko vielä, kun lähdimme nuorina?
Meidän piti tavata Laura ja sanoa hyvästit.
Mitä sitten kävi?
Jätin menemättä, jotta sinä voisit mennä.
Tämä ei ollut talon vuoksi.
Mitä?
Emme palanneet talon vuoksi.
Miksi sitten? -Mieti vähän.
Itsemme vuoksi.
Mitä ihmettä? -Eikö tuo ole Alex?
Tämä ei johtunut talosta.
Emme järjestäneet tätä.
Valehtelin Branimirista. Hänellä on oikeus tehdä näin minulle.
Harhautin teitä.
En ansaitse apuanne.
Olen pahoillani.
Halusin vain kertoa tämän. Olen pahoillani.
Alex, odota. -Onko siinä kaikki?
Kyllä, olit tyhmä ja itsekäs.
Mekin olimme mukana itsekkäistä syistä.
Tarkoituksenamme oli tulla takaisin näyttävästi.
Melkein teimme U-käännöksen.
Mutta… Tule mukaani.
Hän kielsi sinua tulemasta.
Isä…
Tiedän. -Miksi olet tuollainen ääliö?
Kielsitkö häntä tulemasta?
Sanoit häntä ääliöksi? -Kyllä.
Isä, olen aina ihaillut sinua, mutta…
Lapsellisuutesi tekee siitä vaikeaa. -Tiedän.
Olet liian nuori ymmärtääksesi. -Olin siellä sinä iltana.
Onko hän vielä siellä?
Minä ja Angel emme ole tehneet mitään. Toistaiseksi.
No niin. Mokasit taas. -Mitä olen nyt tehnyt?
Naiset testaavat aina ensin.
Enkö kieltänyt sinua tulemasta tänne? -Kyllä vain.
Huusit ja Carina vielä toisti sen.
Tämä saa riittää! -Olkaa nyt molemmat hiljaa!
Jos et olisi halunnut nähdä, olisimme toisessa hotellissa.
Kerro hänelle nyt, miksi teet tämän.
Enkä halua kuulla vastalauseita!
Yana kiltti.
Haluatko puhua Mathew'lle?
En, haluan puhua sinulle.
En tiedä, mistä aloittaisin…
Kun… tulin tänne, ajattelin, että…
yhtäkkiä… minusta tulisi onnellinen.
Ja onhan se totta, nautin tästä.
Mutta se ei ole -
samaa kuin sinun ja Mathew'n kanssa.
Ja tiedän sanoneeni sinulle…
että en tunne oloani…
kotoisaksi Lontoossa, mutta ehkä…
Ehkä koti onkin toinen ihminen.
Ehkä koti on siellä, missä perhe on.
Ehkä koti on teidän luonanne.
Minä…
Minä vain…
Tulisit vain kotiin, kulta.
Niin.
Kiitos.
Miksi olet täällä? -Miksi itse?
Muistatko, kuinka tällä samaisella penkillä…
söimme majoneesileipiä? -Totta kai minä muistan sen.
Lihoin silloin kolme kiloa! -Sen näkee vieläkin.
Pakotit minua heittämään pois exäni kuvat.
Ja käskin sinua noukkimaan ne roskakorista todistaaksesi sen minulle.
Pahinta oli, että menin vuoksesi roskakoriin!
Senkin psykopaatti!
Tiedätkö…
Tapasin sinut viimeisen kerran tällä penkillä.
Ajattelin juuri samaa.
Tapailetko sinä jotakuta?
Hänet voisi heivata.
Voisin myös heivata omani.
Tulen pian takaisin.
Laura.
Tajusin juuri itsestäni jotain, jonka haluan jakaa kanssasi.
Tajusin juuri, että olen yrittänyt etsiä onnea ympäri maailman -
sitä koskaan löytämättä. Koskaan.
Ja…
Nyt kun olen taas lähdössä…
En ehkä löydä sitä ikinä.
Ja jos lähden nyt, se häviää elämästäni täysin.
Ehkä minun olisi pitänyt jäädä. Tai lähteä pois aikaisemmin.
Kaiken tuon jälkeen…
Näen kaksi vaihtoehtoa. -Selvä.
Ensimmäinen on se, että hyväksymme tosiasiat,
koska sen ei ollut tarkoitus tapahtua.
Ja toinen on se…
Ehkä on tullut korkea aika muuttaa kohtaloamme.
Se riippuu sinusta.
Istukaa alas!
Anteeksi.
Pahoittelut.
Tämä on merkki.
Älä viitsi.
Laura.
Olen iloinen, että tulit.
Tiedän.
Mutta se ei ratkaise ongelmiamme.
Meidän on löydettävä ratkaisu.
Kaikki riippuu sinusta. Sinun on annettava anteeksi.
Antaa anteeksi? Onko kukaan pyytänyt anteeksiantoani?
Ei sille ole tarvetta. Tee se itsesi vuoksi.
Mitä minä olen tehnyt? -Etkö tajua?
Elät menneessä. -Onko näin?
Mitä minä sain? Toimin sääntöjen mukaan ja lopuksi kärsin minä, ei hän.
Miksi edes tulit?
Tiedän, mikä sinua vaivaa.
Egosi on tärkeämpi kuin isoisäsi muisto.
Täytä se Extra Forcella.
Hyvää iltaa, hra Vassilev.
Terve. -Miten voitte tänään?
Huono päivä. Pumppu kaksi.
Ymmärrän. -Kiitos.
Hra Vassilev.
Luin suosittelemanne kirjan.
Ja? -Olitte oikeassa.
Viktor Frankl puki sen hyvin sanoiksi.
Kipu lakkaa olemasta kipua, kun sille löytää merkityksen.
Tiesittekin sen kai jo.
Hyvää illanjatkoa.
Isoisä.
Tulit siis hakemaan tavarasi?
En, tulin tapaamaan sinua.
Olisit ottanut Carinan. Olen nähnyt naamaasi tarpeeksi.
Ensi kerralla.
Hän ei varmastikaan tule olemaan iloinen serkkusi tapaamisesta.
Tiedät siis Alexin… -Kyllä.
Hän pani vaimoasi.
Mitä hänellekin tapahtui?
Nuorempana olisin antanut nyrkin heilua.
Ei puhuta siitä.
Istu hetkeksi alas.
Täällä käy jatkuvasti ihmisiä -
tarjoamassa suunnitelmiaan -
hotellista ja sellaisista.
Karkotan heidät pois kiroten ja kiviä heittäen.
Mutta serkkusi juttelee heille, kyllä minä sen näen.
Istutin tämän pähkinäpuun.
Tein kaiken omin käsin.
Elämäni on täällä.
Jos menetän talon, koko elämäni pyyhkiytyy pois.
Elät sydämissämme.
Lopeta tuo tunteellinen hömppä. Sinäkin kuolet joku kaunis päivä.
Mutta pähkinäpuu jatkaa eloaan.
Kivetkin pysyvät täällä.
Näetkö tämän puskan tässä?
Tarkoitan tuota tuolla.
Panin mummoasi sen juurella…
ja hän tuli raskaaksi. -Lopeta.
Tässä on kopio testamentistani. -Isoisä, älä…
Hän on kodinrikkoja. En luota häneen.
Haluan sinun lupaavan…
että voin luottaa sinuun.
Isoisä, minä… -Branimir!
Maailma jatkaa menoaan meidän kuoltuamme.
Meidän on siis jätettävä perintö.
Jotain muuta kuin pelkkä valokuva. Ymmärrätkö?
Minulla ei ole paljon aikaa.
Siksi haluankin sinun lupaavan…
ettei kaikki tämä tuhoudu.
Tämä talo, tämä piha, tuo suihkulähde… Kaikki tämä.
Vain siten voin tuntea, etten elänyt turhaan, poikaseni.
Selvä, isoisä.
Niin sitä pitää.
MUUTAMA KUUKAUSI
TAI
MUUTAMA VUOSI MYÖHEMMIN
Antaa kuulua!
Tekstitys: Tuomas Renvall